Nu... Nu se poate
Am aruncat scriptul vechi în schimbul unuia nou
pe care l-am citit azi dimineață. Dumnezeule...
Chancellor, Chancellor, Chancellor.
Înțeleg că ați fost foarte stresat în ultima vreme,
de când a apărut problema cu teroristul.
Și noi am crezut că ar fi o idee bună să-l ajutăm să se relaxeze. Fetelor !
Lapte cald... Nimic mai bun.
Înțeleg că te bucuri de pahar în fiecare seară Chancellor. De când eram copil.
Dar te înșeli, dle. Deitrich.
Teroristul nu a fost niciodată o grijă adevărata. Serios ?
Chancellor, Chancellor...
Ce spui ? Că nu mai e în viață ?
Teroristul a fost neutralizat.
Dumnezeule, Chancellor ! Uite ! Teroristul.
Da, el este !
În sfârșit. Iar acum ca să vadă toată lumea...
Dați-mi drumul ! Eu sunt Chancellor !
Cum îndrăzniți ? Eu sunt Chancellor.
Impostorul !
Soldați, omul ăsta e teroristul !
Vă ordon să trageți în trădător !
- Minți. - Impostorule.
Pregătiți-vă... trageți !
Ce vor face ? Ne vor găsi ? Mare chestie !
Avem cea mai vizionată emisiune !
Ești agentul meu, pentru asta te plătesc, protejează-mă !
Trebuia să fac asta cu mult timp în uma când era mama.
- Ești nebun. - Sunt fericit că m-a alăptat.
Gordon, totul e o glumă pentru tine ?
- Doar subiectele importante. - Și dacă vin după tine ?
Uite, îți spun ce se va întâmpla. Va trebui să mă scuz
să fac câteva emisiuni plictisitoare
în timp ce, audiența noastră crește.
Va fi bine. Credema !
Gordon ?
Repede, ascundete.
E atât de amuzat acum, nu-i așa, comediantule ?
Te-am prins ! Nu, nu
Știi de ce ești aici, Evey Hammond ?
Nu, te rog.
Ai fost acuzată de 3 crime :
crimă, detonarea unei proprietăți a guvernului,
conspirare pentru terorism, trădare și răzvrătire.
Pedeapsa este moartea prin împușcare.
Ai o șansă, doar una, să-ți salvezi viața
Trebuie să ne dezvălui identitatea sau unde se afla condamnatul V.
Dacă informațiile pe care ni le dai ne ajuta să-l capturăm,
vei fi eliberată de aici imediat.
Înțelegi ce îți spun ?
Te poți întoarce la viața ta, domnișoara Hammond.
Tot ce trebuie să faci e să cooperezi.
Aplicați procedeul.
Știu că nu te pot convinge că asta nu e unul dintre trucurile lor
dar nu-mi fac griji, eu sunt.
Numele meu e Valerie.
Nu voi mai trăi mult și am vrut să spun cuiva despre viața mea..
Asta e singura autobiografie pe care o voi scrie și Doamne...
o scriu pe hârtie igienică...
M-am născut în Nottingham în 1985.
Nu-mi amintesc multe din anii tinereții, dar țin minte ploaia.
Bunica mea avea fermă în Tottlebrick
și obișnuia să-mi spună că Dumnezeu e în ploaie.
Am fost la scoala acolo, când am plecat să locuiesc cu bunica mea,
a fost scoala în mare am cunoscut-o pe prima mea prietena O chema Sarah.
Era frumoasă.
Credeam că ne vom iubi pentru totdeauna.
Știu că ziceau profesorii că sunt
doar vise adolescentine și că oamenii se maturizează.
Saraj a crescut. Eu nu.
În 2002, m-am îndrăgostit de o fată pe nume Cristina.
În acel an le-am spus părinților mei
Nu aș fi putut s-o fac dacă Chris nu m-ar fi ținut de mână.
Tatăl meu m-a disprețuit. Mi-a spus că trebuie să plec și să nu mă mai întorc.
Mama nu a spus nimic
Tocmai spusesem adevărul. Eram egoistă ?
Integritatea noastră era atât de mică.
Dar era tot ce mai avea, ultimul lucru al nostru.
Și prin asta suntem liberi.
Se va termina când vrei. Spune-ne unde e ! Nu știu !
Întotdeauna am știut ce vreau să fac cu viața mea.
Și în 2015, am început primul me film.
Era cel mai important lucru din viața mea.
Nu pentru cariera, ci pentru că acolo o cunoscusem pe Ruth.
Și când ne-am sărutat,
am știut că nu voi mai vrea să sărut alte buze vreodată.
Ne-am mutat împreună într-un mic apartament din Londra.
Creștea tradafiri pentru mine pe pervaz.
Și casa noatra mirosea întotdeauna a trandafiri.
Au fost cei mai frumoși ani din viața mea.
Dar războiul Americii era din ce în ce mai mare. Și în final a ajuns și la Londra.
E o propunere a secretarului Apărării, Adam Sutler, să se încheie...
după asta nu au mai fost trandafiri.
Pentru nimeni...
Dacă mai continui așa, vei muri aici.
De ce să protejezi pe cineva căruia nu-i pasa de tine !
Îmi amintesc cum înțelesul cuvintelor s-a schimbat.
Cuvinte precum colateral sau predare deveniseră înspăimântătoare.
Lucrurile se schimbau și articolele legiunilor se impuneau.
Îmi amintesc cum diferit a devenit periculos.
Tot nu înțeleg de ce ne urau atât de mult.
Au luat-o pe Ruth când era la cumpărături.
N-am plâns atât de mult în toată viața mea.
N-a trecut mult până au venit după mine.
E ciudat ca viața mea să se încheie într-un loc deplorabil.
Dar pentru 3 ani am avut trandafiri și nu mă scuzăm în fata nimănui.
Voi muri aici.
Fiecare părticică din mine va dispărea.
Toate, mai puțin una.
O părticică.
Mica și fragilă.
Și e singurul lucru de pe lume care merita avut. Nu trebuie pierdut sau dat.
Nu le putem permite să ni-l ia.
Sper că, oricine ai fi, să scapi de aici.
Sper ca lumea să se schimbe și lucrurile să se îmbunătățească.
Dar ce vreau mai presus de toate este să înțelegi ce vreau să-ți spun,
deși nu te cunosc
și deși s-ar putea să nu te cunosc niciodată,
să râd cu tine, să plâng cu tine sau să te sărut
Te iubesc din toată inima, Te Iubesc.
Valerie.
Trebuie să te anunț că ai fost condamnată de un tribunal special.
Și dacă nu vei coopera vei fi executată.
- Ai înțeles ? - Da.
- Ești gata să cooperezi ? - Nu.
Foarte bine.
Insotiti-o pe domnișoara Hammond înapoi în celulă.
Pregătiți-vă, luați 6 oameni, duceți-o după perete blindat și trageți.
- E timpul. - Sunt pregătită.
Uite, tot ce vor sunt câteva informații
- Ceva, orice. - Mulțumesc.
Prefer să mor împușcată.
Atunci nu mai ai frică. Ești liberă.
Poftim ?
- Bună, Evey. - Tu...
- Ai fost ? - Da.
A fost real ?
- Gordon... ? - Îmi pare rău dar e mort.
Credeam că doar îl vor aresta, dar când au găsit Coranul la el în casa l-au executat.
Din fericire te-am găsit înaintea lor.
Ai ajuns la mine... ?
Tu mi-ai făcut asta.
Mi-ai tăiat părul. M-ai torturat.
M-ai torturat !
- De ce ? - Vroiai să trăiești fără să te temi.
Aș fi vrut să existe o cale mai ușoară, dar n-a fost.
- Doamne ! - Poate că nu mă vei ierta niciodată.
Dar nu știi cât de greu mi-a fost să fac ce-am făcut.
În fiecare zi m-ai privit cum mă privești acum.
În fiecare zi am vrut să-i pun capăt.
Totuși ai rezistat. Știam că nu pot.
Ești bolnav ! Ai rău în tine !
Ai fi putut să-i pui capăt, Evey.
Ai fi putut ceda, dar n-ai făcut-o.
- De ce ? - Lasă-mă ! Te urăsc !
Gata ! Vezi tu la început și eu am crezut că e vorba de ură.
În lumea de după gratii am învățat cum să mănânc, să beau, să respir...
Credeam că voi muri cu atâta ură în mine.
Și atunci, s-a întâmplat ceva.
S-a întâmplat cu mine exact ca și cu tine. - Taci !
Nu vreau să-ți aud minciunile !
Tatăl tău spunea că artiștii folosesc minciuni pentru a spune adevărul.
Da am creat o minciună, dar pentru ca tu ai crezut în ea
ai descoperit ceva adevărat despre tine. - Nu.
Ce era adevărat în celula aia e la fel de adevărat și acum.
Ce ai simțit acolo nu are nici o legătură cu mine.
Nu mai pot simți nimic niciodată !
Nu fugi, Evey, ai făcut asta toată viața ta.
Nu, te rog.
Ascultă-mă Evey. Acesta poate fi cel mai important moment din viața ta.
Ți-au luat părinții. Ți-au luat fratele.
Ți-au luat totul, mai puțin viața.
Tu ești rezultatul lor.
Tot ce îți rămăsese era viața, nu ? Te rog...
În acea celulă ai descoperit ceva ce contează mai mult decât viața.
Pentru ca atunci când te-au amenințat cu moartea, dacă nu le dădeai ce vroiau,
ai spus că preferi să mori.
Ți-ai înfruntat moartea.
Calmează-te Evey. Încearcă să simți ce simțeai atunci.
Sunt amețită.
Am nevoie de aer.
Te rog, du-mă afară.
E un lift care ne va duce pe acoperiș.
Dumnezeu e în ploaie.
V... plec.
Sunt 872 de melodii aici. Le-am ascultat pe toate dar n-am dansat pe nici una.
- M-ai auzit ? - Da.
- Nu pot sta aici. - Știu.
Atunci... nu vei mai găsi uși încuiate aici.
Vroiam să păstrez asta, dar nu mi se pare corect știind că tu au scris-o.
Nu e a mea.
Pot să-ți arăt ceva înainte să pleci ?
- A existat. - Da.
Era superbă.
- O cunoșteai ? - Nu.
A scris scrisoarea înainte să moară. Și eu ți-am dat-o ție la fel cum am primit-o.
- Deci chiar s-a întâmplat ? - Da.
Erai în celula alăturata ei.
Deci despre asta este vorba.
Te răzbuni pentru ce i-au făcut ei.
Și ție.
Prin ce mi-au făcut m-au creat.
Principiul de bază al universului.
Fiecare reacție provoacă o altă reacție egală și contrară.
Așa vezi lucrurile ? Sub forma unei ecuații ?
- Ce mi-au făcut a fost monstruos. - Și au creat un monstru.
- Știi unde te vei duce ? - Nu.
Înainte m-aș fi speriat dar... presupun că ar trebui să-ți mulțumesc.
Mulțumesc. La revedere.
Evey, te pot ruga ceva ?
Dacă mi-aș pune o dorință aș vrea să te văd încă o dată înainte de 5 Noiembrie.
- De acord. - Mulțumesc.
Chancellor, știu că nimeni nu vrea să vorbească despre asta
dar dacă trebuie să ne pregătim trebuie să ne grăbim.
Raportul roșu din fața dvs. a fost realizat de specialiști în demolări.
Se pare că cel mai bine pentru terorist ar fi să atace din aer.
Un alt raport sugerează că s-ar putea forma un convoi, deși tunelele
care înconjoară Parlamentul șut închise și sigilate.
- Cine a făcut raportul ? - Inspectorul Finch.
Dle. Finch ai dovezi cu care să-ți susții concluzia ? Nu, dle. doar o presimțire.
Dacă sunt sigur de ceva, dle. Finch, acel lucru este că
guvernul nu va supraviețui dacă se bazează pe simțirile tale.
Mr. Dascomb acum ne trebuie un mesaj clar
pentru populația țării. Acest mesaj va trebui transmis prin fecare ziar,
auzit la toate stațiile radio și văzut la toate posturile de televiziune.
Mesajul trebuie să răsune peste tot.
Vreau ca această țară să înțeleagă că stăm pe muchia uitării.
Vreau ca fiecare bărbat, femeie și copil să înțeleagă cât de aproape suntem de haos.
Vreau ca toți să țină minte de ce au nevoie de noi !
Pe vechiul continent American războiul civil continua devastând zona centrală.
Oamenii de știință spun că nu e apa
datorită lipsei ploilor din ultimii 2 ani.
Meteorologii spun că prețul apelor va crește considerabil.
Crezi tâmpeniile astea ?
În afara zonei de carantină, un virus nou a ucis 27 de oameni.
Autoritățile au noi probe ce arata că
teroristul numit V
e responsabil pentru atacul din Londra de acum 14 ani.
Prietenul meu care se ocupa de dosare mi-a dat asta.
Ascultă-mă, erau 3 bărbați care lucrau la început cu Creedy.
Allan Pacey, Robert Keys și William Rookwood.
La o zi după incidentul de la Sta. Maria Pacey moare de supradoza,
Keys intrun incendiu și Rookwood e dat dispărut.
Mi-e scârbă de atâtea coincidențe.
Rookwood. Știu numele ăsta.
Trebuie să fi avut un mesaj secret ca membru al partidului.
Ce vom face ?
Sunt polițist. Trebuie să știu.
Locul ăsta îmi dă fiori.
Încă mai are efectul ăsta.
Ești destul de aproape inspectore.
Nu avem microfoane.
Îmi cer scuze dar un om ca mine își ia măsuri de precauție.
Ai informații pentru noi ?
Nu, informațiile le aveți deja. Numele și datele sunt în mintea voastră.
Ce vreți, de ce aveți nevoie cu adevărat e o poveste.
O poveste care poate fi adevărată sau falsă.
Dumneavoastră hotărâți inspectore.
Povestea noastră începe, cum încep toate de altfel,
cu un tânăr politician.
O persoană extrem de religioasa de partea partidului conservator.
Se gândește numai la el și nu-l interesează partea politica.
Cu cât mai multă putere obține cu atât sunt mai evidente alegerile,
iar suporterii sai devin mai agresivi.
Într-o zi partidul sau lansează un proiect special în numele securității naționale.
La început s-a crezut a fi o căutare a armelor biologice.
Care continuau indiferent de cele întâmplate.
Totuso adevăratul scop al proiectului
era puterea. Dominarea și supunerea completă.
Iar proiectul sfârșește într-un mod violent.
Dar eforturile celor implicați nu au fost în van.
Pentru ca o nouă fel de a purta războiul este găsit în sângele victimelor.
Imaginați-vă un virus, cel mai îngrozitor din câți au existat
și apoi ca numai voi, numai tu ai leacul.
Dacă scopul tău e obținerea puterii cum te poți folosi de această armă.
În acest punct al poveștii intervine un alt personaj.
E un om fără conștiință, care crede că scopul scuză mijloacele.
Și sugerează că obiectivul nu e inamicul, ci tara însăși.
Așa că au testat virusul în locuri populate, la școală...
În institut, la proviziile cu apa.
Câteva sute au murit în primele săptămâni.
Three Waters au fost poluate.
Autoritățile încearcă să controleze acest virus letal.
Valul distrugerii vine din subteran.
Împrăștiate de presă, panica și frică au cuprins tara,
împărțind tara pentru pune în evidență propriile interese.
După criza didn Sta. Maria nimeni nu vorbea despre
rezultatul alegerilor din acel an. Nimeni.
Dar după algeri s-au aflat în fața unui adevărat miracol.
Mulți a spus că a fost mâna lui Dumnezeu.
Dar erau farmaciile deținute de membri ai partidului, care i-au îmbogățit.
Un an mai târziu, au fost judecați câțiva extremiști.
Găsiți vinovați și executați. Un monument s-a ridicat în memoria victimelor.
Dar adevăratul rezultat al planului, cel ce domina era frică.
Frica era asul din mâna guvernului iar prin ea
e ca alți politicieni au creat poziția...
nou acordata lui Chancellor.
Restul, cum spun ei, e istorie.
Poți dovedi asta ?
De ce crezi că sunt încă în viață ?
Foarte bine, am vrea să vă luăm în custodia noastră pentru a vă proteja, dle. Rookwood.
Cu siguranță că vreți.
Dar dacă vreți înregistrarea aia, veți face ce vă spun eu.
Supraveghează-l pe Creedy timp de 24 de ore.
Când mă voi simți în siguranță că nu se poate amesteca în treburile mele...
vă voi contacta din nou, până atunci, ne mai vedem.
Rookwood... De ce nu ai spus adevărul mai devreme ?
Ce așteptai ? Pe dvs. inspectore. Aveam nevoie de dvs.
Ce face pe intureric ?
Creedy înfiorătorul. Nu vreau să știu...
Sutler are încredere doar în el însuși, nu-i așa dle. Creedy ?
Și amândoi știm de ce.
După ce voi distruge parlamentul
Singura șansă ar fi să le ofer o nouă șansă, o altă bucată de carne
Și cine va fi aceea ? Dvs, dle. Creedy.
Un om cu inteligența dvs și-ar fi dat seama de asta.
Un om cu inteligența dvs probabil că ar avea un plan.
Pentru planul ăla nu poate avea Sutler încredere în tine.
Pentru asta ești supravegheat acum, cu microfoane
în fiecare colț al casei și la fiecare telefon. Minți.
Un om cu inteligența dvs ar fi de altă părere.
- Ce vrei ? - Pe Sutler.
Haide, dle. Creedy. Știai că asta se va întâmpla.
Știai că într- zi va trebui să alegi între tine și el.
De aceea Sutler a fost ținut în subteran, din motive de siguranță.
De asta are câțiva dintre oamenii tăi cu el. Oameni de încredere.
Oameni care pot fi eliminați. Tot ce trebuie să faci e să spui.
- Ce-mi iese din afacerea asta ? - Eu.
Dacă accepți pune un "X" pe ușa din față.
De ce aș avea încredere în tine ? Pentru că doar așa mă vei putea opri.
Am fost precum insectele timp de săptămâni întregi.
Și încă nimic... Ce așteaptă ?
DA... Inspectore, e pentru dvs.
- Inspectorul Finch ? - Da, eu sunt.
Aici căpitanul Clark de pe 137.
- L-am găsit. - Pe cine ?
William Rookwood, Cel pe care îl căutați.
Am văzut raportul acum câteva săptămâni și am crezut că...
am dat peste un necunoscut. Dinții se potrivesc perfect.
A murit incecat, l-au găsit câțiva pescari.
Nu avea carte de identitate sau altceva.
Când a murit ? După calculele noastre acum 20 de ani.
La naiba !
Al naibii mincinos... A stat acolo și mi-a îndrugat minciuni și eu l-am crezut.
Ce facem acum inspectore ?
Vom face ce trebuia să fi făcut de mult.
Îl găsim.
În fiecare zi, domnilor
fiecare zi ne aduce mai aproape de Noiembrie.
Fiecare zi cu acest om în libertate arata înfrângerea noastră.
347 de zile domnilor, 347 pierderi !
Chancellor, nu avem măsurile necesare...
Vom fi îngropați din cauza incapacităților tale, dle. Creedy !
Răspuns eu.
Tu ești Finch ? Da.
Ce naiba... ?
Câte au plecat ? Până acum 8 camioane, câteva sute de mii.
Doamne !
Vreau ca toți ce ce poarta măști să fie arestați.
Dă-mi banii ! Dă-mi afurisiții ăia de bani !
Suntem asediați. Tot orașul a înnebunit.
Exact asta vrea... Ce ?
Anarchy, Sunt noul rege al Angliei Haos.
Mr. Creedy, tu ești responsabil pentru aceasta situație.
Problema e că ne cunoaște mai bine decât ne cunostem noi înșine.
De asta am fost în Lochill aseară.
E în carantină. Trebuia să văd...
Nu a mai rămas aproape nimic. Când eram acolo, a fost ciudat.
Am simțit că toate se leagă.
De parcă ar fi putut vedea totul.
Un întreg lanț de evenimente care m-a îndrumat spre Lochill.
Am simțit că puteam vedea tot ce s-a întâmplat.
Și tot ce se va întâmpla.
Un plan perfect exact în fața ochilor mei.
Și am văzut ca fiecare dintre noi își are rolul în el.
Și toți prinși la mijloc.
Știți ce se va întâmpla ? Nu. E doar o presimțire.
Și cred că... în atâta haos, cineva va face o prostie.
Și când o vor face... lucrurile vor lua o întorsătură urata
Câțiva au fost arestați în Brixton.
După asta, Sutler va fi forțat să facă singurul lucru pe care îl știe.
Și în acel moment tot ce trebuie să facă V e să se țină de cuvânt...
și-apoi...
Seara asta e seara ta cea mare.
Ești pregătit pentru ea ?
Noi vom fi pregătiți ?
Mi-a fost dor de cântecul ăsta.
Nu credeam că vei veni.
Am promis că vin.
- Pari în regulă. - Mersi.
POt să întreb cum ai trecut de detectoare ?
O falsă identitate folosește mai mult decât un Guyfox mascat.
Trebuie să recunosc că de fiecare dată când am
auzit o sirenă mi-am făcut griji pentru tine.
Și eu mi-am făcut griji pentru mine o vreme.
Până într-o zi când am fost la piață.
Și un prieten cu care am lucrat la BTN a stat la coadă în spatele meu.
Eram atât de nervoasă încât am scăpat banii când trebuia să-i dau casierei.
Prietenul meu i-a ridicat și mi i-a dat.
S-a uitat direct la mine și nu m-a recunoscut.
Se pare că ce mi-ai făcut a dat rezultate mai bune decât mă așteptam.
Am un cadou pentru tine, Evey.
Bar înainte să ți-l dau, vreau să te întreb ceva.
Vrei... să dansezi cu mine ?
Acum ? În pragul revoluției tale ?
O revoluție fără dans, e una care nu merită efortul.
Mi-ar plăcea.
În noaptea asta voi vorbi direct cu oamenii.
Și voi clarifică situația în ochii lor.
Siguranța națiunii depinde de de supunerea totală.
În noaptea asta, cine protestează, cine se alătura revoluției,
va fi un exemplu.
Chancellor e o contingenta care nu a fost adresată.
Și care e aia, dle. Dascomb ?
- Dacă teroristul reușește... - Nu va reuși.
Recunosc că nu e probabil dar dacă se va ajunge la asta...
Dacă distruge acea clădire, singurul lucru
pe care îl va schimba, singura diferența va fi ca mâine
în loc de ziar, voi citi demisia dl-ui Creedy.
Ai fost ocupat. Ți-e foarte teamă acum.
Am auzit că Sutler va face o declarație publică în seara asta.
În orice moment...
Măștile au fost o idee genială.
A fost ciudat să-ți văd față peste tot.
Având în vedere cine sunt
cei ce poarta măști pot avea probleme.
- Mai e ceva. - Ce ?
- Nu înțeleg. - Ce ?
Cum poți fi cel mai important lucru din viața mea.
Și nu știu nimic despre tine.
Nu știu unde te-ai născut, nici cine au fost părinții tăi. Nici dacă ai rude.
Nici nu știu cum arăți în realitate.
Evey, te rog. E o fată sub masca asta.
Dar nu sunt eu.
Am altă fată și e singura pe care o cunosc.
- Înțeleg. - Mersi.
Nu mai e mult timp. Trebuie să-ți dau ceva.
Totul e legat de Parlament.
N-am mai văzut nimic ca asta. Tancuri, antiavioane, infanterii...
Te face să-ți dorești să nu tacă nimeni în seara asta.
Dar dacă asta vor face, ce crezi că se va întâmpla ?
Ce se întâmpla de obicei când oamenii fără arme se revoltă în fața celor care au.
Oprește aici.
Am cercetat zona asta săptămâni. Chiar crezi că-l vei găsi acum ?
Inspectore... Ceva s-a întâmplat, nu-i așa ?
Un canal subteran. Credeam că le-au închis pe toate.
Asta au făcut.
Mi-a luat 10 ani să găsesc urmele. Am făcut-o singur.
Lasă-mă să-ți arăt.
Acestea duc direct către Parlament. Da...
- Chiar se va întâmpla nu-i așa ? - Se va întâmpla dacă asta vrei.
- Ce ? - Ăsta e cadoul meu, Evey.
Tot ce am eu, speranța, cărțile, galeria...
Ți le las să faci cu ele ce vrei.
E vreun truc, V ? Nu. Trucurile s-au terminat.
Minciunile au luat sfârșit.
Doar adevărul. Și adevărul este că m-ai făcut să-mi dau seama că greșesc.
Dar decizia asta nu-mi aparține.
De ce ?
Pentru ca această lume din care fac parte, pe care am ajutat-o să se formeze,
se va sfârși în seara asta.
Dar mâine o nouă lume va începe, pe care o vor forma alți oameni.
Iar deciziile astea le aparțin.
Tu unde pleci ?
A venit timpul să-mi întâlnesc creatorul
și să-l răsplătesc pentru tot ce mi-a făcut.
V, așteaptă. Te rog, nu trebuie să faci asta.
Poți uita asta. Putem trăi aici, împreună.
Nu. Aveai dreptate în legătură cu ceea ce sunt.
Nu mă așteaptă nimeni.
Tot ce vreau și merit se afla la capătul tunelului.
Nu e adevărat.
Nu pot.
Compatrioții mei englezi,
În seara asta, țara noastră, cea pe care am apărat-o și
pe care oamenii au iubit-o sta în fața unui mare pericol.
Luați-vă pozițiile.
Acest josnic și imprudent atac împotriva națiunii noastre
nu va rămâne neapărat
- Unde e ? Sau nepedepsit...
Aici sunt. Dușmanii noștri vor să ne dezbine.
Și să distrugă baza minunatei noastre națiuni.
Mi-am respectat partea din înțelegere.
Dar tu ? S-o facem.
În noaptea asta trebuie să fim vigilenți.
Trebuie să rămânem hotărâți.
Dar cel mai important, să rămânem uniți.
Cei care vor fi prinși în seara asta ca încalca codul
vor fi considerați aliați ai inamicului
și executați ca teroriști fără milă sau excepții. Vreau să-i văd fata...
În noaptea asta, va prmit solemn că justiția va fi înfăptuită,
se va dezlănțui furia și nu vom avea milă.
În sfârșit, ne întâlnim.
Am ceva pentru dvs., Chancellor.
Un dar de rămas-bun.
Pentru tot ce ai făcut și ai fi putut face...
și pentru tot ce ai lăsat în urmă.
Cu bine, Chancellor.
- Dle. Creedy. - Dezgustător.
Acum s-a rezolvat.
E timpul să-ți vedem fața.
- Dați jos masca. - Nu.
Provocator până la final.
Nu vei plânge ca el, nu ? Tu nu te temi de moarte.
Ești ca mine.
Singurul lucru pe care îl avem în comun, dle. Creedy, e
ca amândoi suntem pe punctul de a muri.
Cum crezi că se va întâmpla asta ? Cu mâinile mele în jurul gâtului tău.
Prostii.
Ce vei face ? Locul ăsta e plin de înfundături.
Nu ai nimic mai mult decât cutilele tale și loviturile de karate.
Noi avem arme.
Aveți gloanțe. Și sperați ca atunci când armele vor fi goale
să nu mai fiți întregi, pentru că dacă nu va fi așa,
veți muri înainte să le puteți reîncarca.
Imposibil !
Omorâți-l !
Acum e rândul meu.
Mori ! Mori.
Vreau să mori !
De ce nu mori ?
Sub masca asta e ceva mai mult decât carne.
Sub masca asta e o idee, dle. Creedy.
Iar ideile sunt antiglonț.
Aici 110 e bine. Schimbă !
Vorbește în general. Întrețineți comunicarea.
Nu vreau să fie mă rău decât e deja.
V !
Trebuie să oprim sângerarea.
Te rog, nu. Sunt terminat.
Și sunt mulțumit de asta. Nu spune așa ceva.
Ți-am spus numai adevărul.
Timp de 20 de ani am visat la această zi.
Nimic altceva nu exista.
Până când te-am văzut.
Atunci s-a schimbat totul.
M-am îndrăgostit de tine, Evey.
Credeam că nu voi putea vreodată.
Nu vreau să mori.
Ești cea mai frumoasă... Sper doar să mă poți ierta.
V... ?
Ochii și urechile au detectat ceva mișcându-se către piață.
Echipa 1, avem contact cu inamicul.
Oprește-te ! Nu te mișca.
Ești Evey Hammond, nu ?
- S-a terminat. - Aproape.
Oprește-te ! Ia mâinile de pe mânerul ăla.
Nu.
Inamicul înaintează rapid. Cerem ordine. Generale, ce facem ?
Nu avem răspuns de la nici un superior. Nu putem comunica cu Creedy.
Nici cu Chancellor.
De ce a făcut asta ?
- Pentru că avea dreptate. - În legătură cu ce ?
Ca această lume are nevoie de mai mult de o clădire. Are nevoie de speranță.
Lăsați armele ! Jos !
Doamne Dumnezeule !
E timpul.
Spune-mi, îți place muzica, dle. Finch ?
- Muzica asta. - Da, muzica asta.
- Cine era ? - Cine e Edmonde Dantes ?
Și tata.
Și mama.
Și fratele meu.
Prietenul meu..
E în tine.
Și în mine.
E în fiecare dintre noi.
Nimeni nu a uitat acea noapte.
Și ce a însemnat pentru această țară.
Nu-l voi uita niciodată.
Nici ce a însemnat pentru mine.